אנו רוצים להזכיר למבקרים שלנו...
שהסרט התיעודי על עבודותיו של אלכס כץ...
יחל בעוד 10 דקות בתיאטרון ברונל.
- - צורה לאהבה
°•°• תורגם ע"י קובי פרץ •°•°
תרגום זה הגיע מהאתר מס' 1 לסרטים ותרגומים: [Www.LioNetwork.Net]
חצית את הקו.
מה? - חצית את הקו, עלמה.
זה גברת.
מצטער, גברת. אבל... - התכוונתי לחצות אותו.
את לא אמורה לעשות זאת. או לצלם.
זו הסיבה שעשיתי זאת. - מה?
כדי לראות מה יקרה.
ובכן...
זאת אומרת, אני הוא מה שיקרה.
עליי לגשת אלייך, כפי שעשיתי, ולבקש ממך להתרחק.
ואם מישהו לא נענה, מה אז?
אני לא בטוח.
עוד לא נתקלתי במישהו שלא התרחק.
אמרתי זאת רק 4 פעמים בערך, ובכל פעם הם עשו זאת. התרחקו.
מה אם אני הראשונה שלך? לא מתרחקת, אני מתכוונת. מה אז?
תראי, אני מסיים בעוד 10 דקות. בטח אשאר פה ואשגיח עלייך.
באמת? - קרוב לוודאי.
כן. לא, אתן למשמרת הבאה לשוחח איתך. שיסלקו אותך, או משהו כזה.
אתה לא תאחז בי בכוח או משהו כזה?
את לא תהרסי לי את סוף השבוע עם זה, נכון?
לא תכננתי, אך אני לא מתנגדת לרעיון באופן נחרץ.
תביני, אם תתחילי להשתגע, אני אצטרך לכתוב דו"ח.
אני פה עוד 17:00, 17:30 לפחות, ועליי להגיע לעוד עבודה בחנות סרטים.
הו, משם אני...
ראיתי אותך שם. עזרתי לי פעם, אני חושבת.
כן? עם מה?
".התמונה של דוריאן גריי"
"מצאת אותו במחלקת "דרמה, "ולא במחלקת "קלאסיקה.
נכון! אני זוכר את זה!
מישהו הניח אותו במקום הלא נכון. "כן! כן, מאחורי "קברט.
זה משעשע.
בכל אופו, עזרת לי. זה היה... נחמד.
תודה.
אך את לא מתכוונת להשיב לי טובה, נכון?
אתה מתכוון שאצעד אחורה...
לא, אני מצטערת. איני יכולה. - מדוע?
זה פסל גדול למדי.
תוכלי לראות אותו היטב גם מכאן.
את האמת? אני מתכוונת להשחית את הפסל.
זה צבע? - כן, זה צבע.
נפלא.
היי, צבע אינו פריט מוצלח להכניס אל מוזיאון.
מדוע הוא ברשותך?
אני אעשה משהו לעירום. - מה, כמו לצבוע אותו?
אני חושבת יותר בכיוון של לצייר עליו זין גדול.
ולשאול "מדוע" יהיה מוזר כאן?
כי איני אוהבת אמנות שאינה אמיתית. - אמיתית?
הפסל הזה, הוא מזויף, הוא לא אמיתי.
ועל כן, אמנות מזויפת.
לא, זה פורנצ'ילי.
הוא בהחלט אמיתי. קראתי את הפתק הקטן שם.
כן, אך העלה אינו אמיתי. - הוא לא?
ובכן, מה זה? הדבקה או משהו כזה? כמו שיש לחשפניות?
זו מדבקה...
שהוספה על ידי ועדה שקיבלה תלונות מתושבים מקומיים.
באמת? לא ידעתי.
הייתה להם בעיה עם האיבר שלו. אתה היודע, הצורה שלו.
אמרו שהוא יותר מדי אנושי.
זה אמור להיות אלוהי. מבין, זה מה שהרגיז אותם.
תראה.
רואה, זה ממש מאחורי העלה הזה.
אתה פשוט יכול לראות את...
הענף שלו.
כן, אבל הם אפילו לא כיסו את זה כראוי. זו אומנות ירודה.
כלומר, אם אתה עושה זאת... - בדיוק, עשה זאת כראוי.
אז את סטודנטית, או שזו אנרכיה בסיסית?
סטודנטית. - גם אני.
מה התחום העיקרי שלך? - להוציא מלגות לימוד, בעיקר.
אך אני רשום למספר קורסים באנגלית.
את בתחום האומנות? - "לתואר "מוסמך באומנויות יפות.
תיאוריה שימושית ואמות מידה.
אז זה כמו פרויקט או...
לא, אני רק מתחילה את התיזה שלי כעת.
זה רק קטע גדול של התחלה.
זו מילה טובה, הא? "קטע".
נכון.
בכל אופן, זה רק... רעיון שהיה לי.
אתה חמוד.
אני לא אוהבת את השיער שלך.
תודה... אני חושב.
לא, אתה בהחלט חמוד, אבל אתה צריך...
אתה צריך לעשות איתו משהו. עם השיער שלך.
טוב. אני אנסה.
המחליף שלך מאחר. - כן. טיפוסי.
כן, אז עליך להישאר בעמדה עד שיקראו לך או...
לא, לא. בסוף המשמרת עליי לרדת ולהחתים כרטיס.
הם יכולים להיות ממש נודניקים בנושא הזה.
עליך ללכת, אם כן.
כן.
אני יכול להתקשר אלייך?
מה אתה רוצה לקרוא לי?
רק להיפגש...
לעת עתה.
כלומר, רק לדבר. אולי להשתגע.
לקחת אותך לארוחת ערב?
טוב.
בטח.
האם הם... מרשים לכם לעשות את זה פה?
מה, לאכול ארוחת ערב?
התכוונתי, להתחיל עם המבקרים. - לא.
יש להם מדיניות נוקשה גם בנושא הזה, למעשה.
אבל... - המשווה הגדול.
"אבל". - בדיוק.
אני אקח את הסיכון. - תשובה נכונה, חגב.
מה?
קונג פו. בטלוויזיה?
זוכר כשהוא היה ילד, היה איש זקן עם עדשות מגע מזויפות...
נכון!
"חגב".
אני לא ממש צופה הרבה בטלוויזיה.
כן.
אז אתה רוצה מספר?
הו, אלוהים. בהחלט.
אוי, לעזאזל. אין לי עט.
גם לי לא.
הנה. - מה?
תן לי את המעיל.
זה שלי.
זה לא חלק ממדי העבודה. זה שלי.
יופי. עכשיו תמיד תלבש אותו.
3-3-0
מצוין.
כן.
אז, אני אתקשר אלייך? - כן.
היה נעים לפגוש אותך... שוב.
גם אותך.
אתה בהחלט יכול לשים לב. אתה יכול.
באמת? - אני מתערבת שחבריך יאמרו משהו.
עשרים דולר.
טוב.
כלומר, אני לא שם לב, אז חשבתי... - זה בגלל שאתה רואה את עצמך כל יום.
במקלחת, מתלבש.
גם את. - אני לא רואה אותך מתקלח או מתלבש.
התכוונתי, בכל יום. עד עכשיו, בכל אופן.
אני יודעת, אני צוחקת.
אבל אני אשמח.
אם... את תרצי.
מה?
להתקלח ו... להתלבש, את יודעת.
את שניהם, אם תרצי.
אחד מהם. כל דבר. כל רגע שאוכל לחלוק איתך.
זה מה שאני רוצה.
בקש ואז תיענה.
אז אני מבקש, אם כן.
אז אתה תיענה, אם כן.
ה.ח.ב. - מה?
הפגנת חיבה בציבור.
אני לא רגיל לזה. - לא?
לא מפריע לי. - באמת?
לא. של מי העניין הזה? שלנו, נכון?
תנשק אם תרצה. עשה אהבה בשירותים. למי איכפת?
הייתי מתחיל עם ההנהלה.
למה שיהיה איכפת להם? אנחנו שני מבוגרים. אנו יודעים מה אנו עושים.
אני חושב שזה דיון גדול מדי עד שג'ני ופיליפ יגיעו הנה.
שיהיה. לא, אני מתכוון...
אני אשמח לקיים אותו איתך... את הדיון.
ואני מסכים... במובן מסוים. - אני מבינה.
לא, בפעם אחרת. נדון בזה בהחלט.
"בפעם אחרת".
אני מעדיפה לעשות את זה.
ובכן, תני לי לבדוק את שרותי הגברים.
את מדהימה אותי.
ואתה מדהים אותי.
באמת. תראה אותך.
זו רק קצת התעמלות.
אני מאד גאה בך.
תודה.
הנרי היגינס.
מה זה? - זה מתוך ספר.
ובכן, זה מחזה, בעצם.
לא את זה שאנחנו רואים, נכון?
לא... אנחנו רואים את מדיאה. - כן, נכון.
קראתי אותו בלימודים לתואר. זה מצא חן בעיניי.
עליי להיות לחוץ? - לא, לא ממש.
כלומר, אלא אם יש לנו ילדים.
כעת, מה איתך?
מה איתי?
אני לא יודע עלייך דבר. - אתה כן יודע.
אני לא. לא ממש.
מהיכן אני? - אילינוי, ליד שיקאגו.
מזל. - תאומים, אני חושב.
התאומים, כן. - זה אומר שיש לך פיצול אישיות?
לא, זה אומר שנולדתי ביוני. - בסדר.
עוד משהו שאתה רוצה לדעת?
מדוע את מחבבת אותי?
מה? - מדוע את מחבבת אותי?
אני לא כלום. זאת אומרת...
אל תעשה זאת, בסדר? זה הדבר היחיד בך שאיני אוהבת.
מה שאתה רואה בעצמך, או שאינך רואה.
חוסר בטחון מזורגג.
מצטער.
אתה מחבב אותי? - כמובן.
ונראה שאני מחבבת אותך, הא? - כן.
כלומר, זה נראה כך. - אני כן מחבבת אותך.
אני נראית כמי שמכירה את עצמה? - ללא ספק.
אז אינך בוטח שאני יודעת מה אני מרגישה? -כן, לא, את צודקת...
כלומר, אל תדאג בקשר "ל- "למה...
"כאשר... "מה נמצא ממש לפניך.
אלה מילים נבונות מאוד.
עבור מישהי עם תחת כל כך יפה.
נשק אותי.
חגב.
ה.ח.ב.
אני לא חושב שמישהו רוצה לצפות בך מתנשק, אדם.
הי, חבר'ה.
היי, פיל. - שלום.
הי. - היי!
אבלין, זה פיליפ.
שלום. - הי.
וזו ארוסתו, ג'ני.
הי. - היי.
אז, שניקח את הכרטיסים?
אדם, מה שונה בך?
ירדת במשקל?
קצת, אולי.
לא, זה... הוא הסתפר, או משהו כזה.
זהו זה, נכון? - נכון.
כן, ובכן, שניהם, בערך,
טוב, אז בואו... בואי.
בוא.
תגידו לי שוב, אתם מתכוונים... - מתחת למים.
אנחנו מתכוונים להתחתן מתחת למים.
אתם מתלוצצים. - כמו בתמונות שאתה רואה במגזינים.
זה קטע של אנשי קליפורניה?
לא. רצינו לנסות משהו נועז.
זה יעשה את העבודה. - זה מטורף. באמת.
אז אם נרצה להגיע לחתונה, אנחנו נצטרך...
להיכנס איתנו למיכל, בהחלט.
לא. מותק, חשבתי שסיכמנו שהאורחים.. - לא, לא סיכמנו.
לא סיכמנו את הנושא הזה במלואו.
זה מטורף. -לא, אני מריעה לכם. אני חושבת שזה ממש נועז.
כן, ובכן, אל תצפי מחבר שלנו פה ללכת בעקבותינו.
הוא האדם הכי פחות הרפתקני שאני מכיר. -באמת?
בהחלט. וכל עניין הנישואים?
זה לא עומד לקרות. מצטער.
אני לא יודע כמה לילות הקשבתי לבחור הזה אומר,
לא אני, בנאדם. לעולם לא אתחתן". "אין סיכוי, בנאדם.
תראו, תראו! - תקשיבי, אל תעודדי איתו.
השותף שלי לחדר לא זקוק לעידוד נוסף.
שותף לחדר לשעבר.
אתה הולך להיראות מטופש בחליפת צלילה.
היי, בוא לא הורסי-מסיבות.
זה יכול היה להיות שלך.
פיל, תפסיק להיות...
אדם ואני למדנו קורס ביחד, והוא לא העז להזמין אותי לצאת.
אני משאילה את העט שלו, תמיד... רמז, רמז...
והוא כמו נזיר גמור לאורך כל הסמסטר.
בכל אופן, פיל אוסף אותו מהשיעור יום אחד, רואה אותי,
והלכנו למיני-גולף באותו ערב.
אני לא מסוגל לשקר, יש לי את התנועות, שאלוהים יעזור לי.
שאלוהים יעזור לכולנו.
ובכן, כמו שאמרתי, אני חושבת שזה נהדר.
זה ממש מדהים. זה מדהים.
למצוא מישהו שמוכן לקחת סיכון בימים אלה,
להיראות קצת מטופש, קצת שונה, או כל דבר אחר.
בראבו. לאנשים עם ביצים.
לחיי הביצים. הלוואי וימשיכו להתנודד.
אני אגיד לכם מה דרש ביצים.
האירוע במוזיאון, לפני מספר שבועות, עם הביצים.
קראתם על זה?
אדם, בטח שקראת. היית אמור להשגיח עליו.
אבל... אבלין, שמעת על זה?
הפין. - כן, שמעתי.
מדוע אנחנו לוחשים?
"כי לא אומרים "פין בביתה של ג'ני.
אבל אנחנו בדירה שלי כעת, אז אנחנו שרים זאת מהמרזבים.
פין, פין.
הבר נסגר. קריאה אחרונה.
פין, פין. נחמד.
עכשיו ברצינות, אתם מאמינים לחרא הזה?
מישהו עם חוצפה לבצע שטות כזו בקמפוס שלנו? מרגיז אותי.
אני אמנית, לכן...
אולי אנחנו צריכים... - אני לא מגיבה באופן דומה כמו...
כלומר, פה לא ברקלי. מה זאת "אומרת בכלל, "אני אמנית?
כלום.
זה ממש לא אומר כלום.
אני פשוט מבינה את הדחף.
את מה? - אבלין, אולי כדאי...
לא, לא. רגע, אדם. אני רוצה לשמוע.
איזה דחף? זה נקרא ונדליזם.
מישהו רוצה קינוח? - רק רגע.
זה מעניין. תמשיכי.
אני פשוט לא מאמינה שזה היה מעשה קונדס.
אני חושבת שזה היה סוג של הצהרה. משהו כמו...
הצהרה? - כן, אני חושבת כך.
איזו הצהרה זו יכולה להיות? זה היה פורנוגרפיה.
לא, זה לא היה. - כן, זה היה.
לא. פורנוגרפיה נועדה לגרות, לרגש אותך.
ראיתם תמונה של מה שקרה? - ראינו, כן.
והאם פין מרגש אותך?
כלומר, כל פין?
את משעשעת, ולא זו הנקודה.
זו בהחלט הנקודה!
מה איתך, ג'ין? אהבת את מה שראית? זה גרם לך להתחמם?
כל העניין הזה לא במקום, טוב?
כל מה שהיא אמרה היה... - אני יודעת מה היא אמרה.
למה אתה לא מאפשר לה לדבר?
רצית לומר משהו נוסף? הא?
טוב.
אם כן, תראו, כל... מה שאני אומרת הוא, לפי דעתי,
שזה לא היה פורנוגרפיה, זו הייתה הצהרה.
המוח שלאחר התואר בפעולה.
אני עדיין לא מבינה איך זה הופך את העניין להצהרה.
למה את מתכוונת? - זה גרפיטי.
זו הצהרה ענקית, במיוחד עבור עיירה כזו.
"באיזו מהפגנות "השיבו את הלילה מצאת אותה, אדם?
אתה ממש מהטיפוסים הדוחים, אתה יודע את זה?
כמה זמן היית צריך לסבול אותו? - אבלין.
בכל אופן,לדעת מה האדם אמר באמצעות זה, איננו יודעים.
אך אני חושבת שזו הייתה מחווה, סוג של גילוי-דעת, אם תרצו...
רק רגע. אני לא חושב שזין של אדם יכול להיות גילוי-דעת.
אתה יכול לכתוב גילוי-דעת על המה-שמו שלך,
אבל המה-שמו שלך לא יכול להיות גילוי-דעת.
אני בטוח שקראתי את זה איפשהו. - רואה, אתה פשוט מנסה להיות ממש...
היי, אני לא מנסה להיות דבר. מי את חושבת שאת, לעזאזל?
כמה פגישות בזוגות, והיא כבר קובעת הכל על מי שאני.
לא יאומן! - טוב, זה נעשה מעט...
אדם, אתה יודע לבחור אותן. - בואו נשכח את כל...
אתה לא תצדד בו, נכון? - לא.
אני רק מנסה לצאת מפה עם מעט כבוד.
יש לי מבחן מחר, בכל מקרה. - "הצהרה".
פשוט תסתום את הפה, לעזאזל!
לך להזדיין?
איך אתה יכול לדעת?
אני חושבת שהיא הצהירה משהו. לכן, זו הדעה שלי.
ג'ני, תודה על הכל.
כן, איך ידעת שזו בחורה?
אני לא יודעת. פשוט אמרתי.
זה היה ניחוש. מה שזה היה, היכן הוא היה ממוקם.
ניחוש מלומד.
את לא...
היא לא מזלזלת בעובדה שאני סטודנט לתואר, נכון, אדם?
אפשר להפסיק עם זה, בבקשה? - אדם, תגיד לי שהיא לא...
היי, אמנית, איך ידעת שזו אישה שציירה את הזין?
מאד מאד מחשיד.
אתה כזה שמוק.
איך אתה ממשיך יום אחר יום?
בוא נלך.
אדם, אתה בא?
כן.
ניפגש בחוץ? אני רק רוצה... - בסדר.
אתה ממש מתוק.
בהצלחה.
"בהצלחה"? היי, לכי להזדיין!
באמת, בנאדם!
איפה פגשת את הכלבה הזאת? - במוזיאון?
מה, היא סיפרה אותך ונתנה לך מציצה, ועכשיו אתה כלבלב שלה?
פיל! - אני לא הכלבלב שלה!
החתונה נשמעת נהדר.
באמת, היא נשמעת... כן.
אתה לא חייב ללכת.
האם היית...
תמיד כך בעבר?
לכן...
אתה יודע.
ביישן?
רק העובדה שאף אחת לא רצתה לשכב איתי מעולם. זה הכל.
בחייך! - לא, ברצינות.
כלומר, את כמו, לא יודע...
האישה השלישית שאי פעם...
באמת? - כן.
אני רציני.
ושתיהן היו צעירות.
כלומר, גם אני הייתי צעיר.
זה לא שביליתי ליד גן ילדים.
זה היה במהלך התיכון, בעיקר.
אז את משהו כמו מים לא ידועים פה.
אני לא רוצה לחשוף את הזהות שלך, אבל...
יכולתי לשער את זה.
כן?
כן.
ובכן, זה בסדר. - אף אחת מהלימודים פה?
ובכן, שום דבר רציני.
פגישות. הייתי קרוב כמה פעמים.
אך לא אף אחת, את יודעת...
כמו ג'ני? - לא, לא.
אתה מצטער שלא הזמנת אותה לצאת איתך?
כלומר, אם...
אם אני לא הייתי במשוואה.
לא ממש.
פשוט לא הייתה לנו מעולם...
מה...
אני די הרסתי את זה.
בכל אופן, זה די מוזר לדבר על זה, עכשיו ש...
זה בסדר.
מבין, זה נחמד לראות מדי פעם לפעם מישהו... אבירי.
אם כן, נהנית הערב?
הארוחה הייתה נפלאה.
הנסיעה לעיר... זה היה כיף. אני אוהב את המכונית שלך.
התכוונתי להופעה.
נכון, ההופעה.
לא ממש.
ובכן...
זה בסדר.
זה בסדר. -לא, זה לא שלא נהניתי. זה היה בסדר.
לא חשבת שזה היה מדהים?
חשבתי שזה היה מדהים שהשוטרים לא פרצו פנימה ועצרו אותה.
בחייך!
איך לא התרגשת ממה שהיא עשתה? - בקלות.
כלומר, בטח, אני אוהב שאישה מוציאה את הטמפון שלה למולי.
מאד סקסי. - זה לא אמור להיות סקסי.
התלוצצתי. את יודעת את זה.
כלומר, זה ביטוי על עצמה כאמנית, כאישה,
כאדם.
לא יכולתי להאמין למראה עיניי.
גם אני לא. - לא הבנת את הרעיון, זה הכל.
לא, זה לא נכון. אנחנו פשוט לא מסכימים, זה הכל.
רציתי לאהוב את זה. - אז מדוע לא אהבת?
אולי בגלל שהיא ציירה באצבעותיה דיוקנים של אביה עם דם מהווסת.
היא בעלת השפעה מוחלטת,
חלוצה של ממש.
עבורי, זה היה מגעיל, זה היה אישי, והרגשתי שאני לא אמור לראות את זה.
אבל היא אפשרה לך בכל זאת.
היא אפשרה לך להיכנס לעולמה, ליצירה שלה,
אך בדרך מאד תיאטרלית.
בדיוק הנקודה שלי. זה נקרא תיאטרון, לא תראפיה.
לא, זה נקרא מופע אמנותי!
"זה נקרא "המחזור שלה! - "זה נקרא "טעם את התחת שלך!
האם רבנו את הריב הראשון שלנו?
אני חושבת שכן.
כן, רבנו.
מגניב.
כדאי שנציין זאת ביומנים שלנו.
כן. - היי.
-אנחנו יכולים לעשות את זה לריב. זה טוב.
מדוע טוב? - כי...
עכשיו אנחנו זוכים להשלים.
האם היית מתוח לפני כן?
כלומר, אנחנו עם הוידיאו.
לא ממש.
קצת. - בטח.
כן. פשוט... בואי לא נצפה בזה, טוב? אנחנו חייבים לצפות בזה?
לא אם אתה לא רוצה. - יופי.
כי אני לא חושב שאכנס לעניין. - מבין, אני שונה לחלוטין.
אני חושבת שכולם צריכים לראות את עצמם שוכבים,
וגם חבריהם צריכים לראות.
זו הסיבה שאני לוקח את הקלטת. - אל תיבהל מכל דבר.
אני לא. אני לא מבוהל.
אני פשוט לא חושב שזה דבר שאנשים אחרים צריכים לראות - את התחת שלי.
אנשים כמו מי? פיליפ?
לא, זה בסדר. את יכולה להראות לו.
את מטורפת?
מדוע הוא חבר שלך? - אלוהים, את לא רוצה להיכנס לזה.
אני פשוט חושבת שאתה לא צריך אדם כזה בחיים שלך.
כלומר, אף אחד לא צריך.
זה אולי מוקדם מדי לקבוע עבורי מי הם חבריי.
כן... אני מניחה.
בחיי, הוא ממש נכנס לך מתחת לעור, נכון?
מתחת, מעל, מסביב. אני שונאת את הסוג הזה.
איזה סוג? - הסוג הזה.
מה שהוא, זה מה שאני שונאת. - אני איידע אותו.
לא! אלוהים, לא. אל תיתן לו את הסיפוק.
והוא ייקח אותו, תאמין לי. - אני לא יודע.
אולי זה יעזור לו. אולי הוא יהיה אדם טוב יותר.
הדבר היחיד שיעזור לו הוא סכין מזוינת לאורך גרונו.
טוב, אני שמח שאין לי ארנב מחמד, או משהו כזה.
אתה מבין את כוונתי.
לא, לא ממש.
שוט הייתי בחברת אנשים מסוגו, זה הכל, והוא לא מוצא חן בעיניי.
כן, הבנתי את החלק הזה. - לא עניין גדול.
נכון. לא, "סכין לאורך גרונו" היה החלק שהוא עניין גדול, כך חשבתי.
זה רק ביטוי.
מהיכן? טרנסילבניה?
לא.
מהמדריך לנערות לועגות.
נכון, עמוד 666.
אתה הצצת בו.
אתה יודע מה קורה למציצנים, נכון?
ובכן, אם הם שדרנים, תמיד מבקשים מהם לנגן את "מיסטי" ברדיו.
קרוב. לא, אני אראה לך.
אך תצטרך לעשות לי טובה. - איזו טובה?
פשוט... תחייך.
חייך אל המצלמה...
למשך...
כמה שתוכל.
ג'ני!
אדם! הי!
היי.
הי.
אז...
תודה שבאת. אני מעריכה את זה.
אין בעיה. מה נשמע?
אתה יודע... בסדר.
נכון.
המון סידורים שלפני החתונה. - אני בטוח.
כן. צריך להוציא הזמנות, לעשות סידורים.
למלא מיכלי חמצן. - גם זה.
אז אתם ממשיכים עם זה? - זה מה שאנחנו אומרים.
"מה זאת אומרת, "אומרים? - לא, לא, לא. אנחנו עושים.
זה מה שאנחנו עושים. אני פשוט...
ג'ני, מה? - אני לא יודעת.
אני פשוט, אתה יודע, מודאגת. - מדוע?
בקשר למה? - מה אתה חושב? פיליפ.
הוא פשוט, לא יודעת, מוזר.
מוזר, באיזו צורה? - מוזר באופן שונה.
הוא נחמד.
נחמד? - כן. אתה יודע, מתוק?
כעת, אני אוהבת אותו וכל זה. באמת. אתה יודע את זה.
אך זו אינה הדרך בה הייתי מתארת אותו בפני אנשים - מתוק. ואתה?
לא הייתי בדיוק משלב את שמו ואת "מתוק" באותו...
סיפור קצר.
וזה מה שמטריד אותי.
כלומר, הוא היה כזה רק פעם אחת בעבר, אולי פעמיים.
אך בטוח פעם אחת, כשרק התחלנו לצאת, והוא התראה עם מישהי אחרת.
אתה זוכר את זה? כן, אני זוכר. האחרת.
הג'ני האחרת. בדיוק.
הייתי מתקשרת ושומעת אותו קופא, אתה יודע,
כולו נעשה... מתוק,
מתנהל באיטיות עד שהוא החליט אם זו היא או אני.
אלוהים, שנאתי את זה.
אולי אני פשוט ממציאה את הכל, אתה יודע?
כלומר, חוסר הביטחון שלי, וחיפוש אחר סיבה לא...
לצלול פנימה?
לעשות את הצעד? - אלוהים!
לקפוץ לתהום העמוקה? עצרי אותי לפני שאני...
חמוד, אבל כן.
זה יכול להיות העניין, אבל אני לא מאמינה.
כלומר, אני רוצה להתחתן. באמת.
אפילו אם זה מתחת למים.
ואני אוהבת אותו, גם אם הוא מתוק וגם אם לאו.
פשוט אני לא מאמינה לו, כעת כשהוא כזה.
ובכן, אין לי מושג.
באמת? כלומר, אינך יודע כלום? לא הרגשת דבר?
אני נפגש איתו רק פעם בשבוע בלימודים, ואני לא קרוב אליו עוד.
אני יודעת. פשוט חשבתי שתספר לי אם ידעת משהו.
אבל הייתי מספר לך, ג'ני. הייתי מספר. באמת.
באמת? - אני חושב שכן.
כלומר... תראי, זו בשורה איומה לבשר לאדם.
ואם הייתי, את יודעת, יודע משהו ואז מספר לך,
סביר להניח שהיית שונאת אותי לעולמים מאשר היית אסירת תודה.
כן, זה כנראה נכון.
את יכולה לשקר. תרגישי חופשי.
לא, אתה בטח צודק. - זה לא גורם לי לרצות להתוודות פה.
אין לי על מה להתוודות, טוב? בכנות.
זה פשוט...
אני פשוט מרגיש שהייתי מתוודה. באמת.
כי אני חושב שאת מדהימה למדי...
אם לומר את האמת.
ואת כמעט נשואה, אז מדוע שזה לא יהיה?
האמת, אני מתכוון.
תודה.
אין בעיה.
בכל אופן, זה כל מה שאני יודע.
שזה כלום. - בסדר!
אני פשוט משתטה.
היי.
אם את מרגישה את זה, זו לא שטות.
אלוהים!
אתה אדם חביב. אתה יודע את זה?
"חביב"?
אלוהים, למה שלא תקראי לי מתרומם וזהו?
היי! חביב זה נחמד.
לא, הלוואי והיו עוד כמה אנשים חביבים בעולם.
אני מתכוונת לזה. אתה חביב.
ואתה נעשה חמוד יותר מיום ליום. מה הבחורה הזו עושה לך?
המון.
היא מדהימה. באמת.
מה קרה למשקפיים שלך?
אתה מרכיב... לא! אדם!
אלה עדשות? - כן.
עדשות. - הו, אלוהים.
וזה מאלוף הפלסתר-מסביב-לאף.
זה נמשך רק שבוע! רק הפעם ההיא!
אני יודעת, אך עדיין, אתה חייב להודות...
אני יודע. זה נהדר. אני מרגיש יותר טוב.
"יותר טוב". כלומר, אתה בחור מדליק עכשיו.
לא. כלומר, תמיד חשבתי בעבר שהיית נאה, אבל...
לא חשבתי שהיית מעצב את עצמך מחדש.
גם אני לא.
מי ידע?
ובכן, כנראה שהיא ידעה.
אתה עדיין מתראה איתה, נכון?
כן. היא...
את לא שומרת טינה, נכון? כל מה שהיא אמרה באותו הערב...
אלוהים, לא יכולתי להאמין! - לא, זה היה נהדר.
לא, בכנות, זה היה נהדר. פיל היה צריך לשמוע כל מילה מזה.
וזה גם מה שקרה. כלומר, הוא שמע.
אתה יודע, הוא אפילו אמר משהו אחרי שהלכתם.
כלומר, לא הודאה באשמה, בדיוק,
אך משהו שדומה לזה, כמו שאנחנו שומעים ממנו.
באמת? מה הוא אמר? אני המום. - גם אני הייתי.
הוא נתן הופעה רצינית למדי. - אני זוכר במעורפל.
שניהם נתנו הופעה.
בכל אופן, מאוחר יותר הוא אמר משהו כמו,
"הוא יכול היה להשיג גרוע יותר".
לא בדיוק חותמת רשמית.
לא, אבל זה הרבה יחסית אליו.
ואחרי מה שהיא אמרה?
את צודקת.
היי, השם האמצעי שלה אינו ג'ני, או משהו כזה, נכון?
ממש לא.
לא, השם האמצעי שלה הוא אן.
אבלין אן תומפסון.
נחמד, נכון?
א.א.ת?
מה?
א.א.ת. אלה ראשי התיבות שלה.
ראשי התיבות של השם שלה הם א.א.ת.
היי, זה נחמד. - אלוהים, אתה אבוד.
אני יודע. זה עלוב, נכון?
במידה מסוימת. אבל חביב.
לא, לא המילה הזאת שוב!
מה זה, לעזאזל?
מה זה? - מה?
הפסקת לנשוך את הציפורניים? - כן, כבר כמעט חודש.
אל תגיד לי שהיא... - זו האמת.
היא נתנה לי משהו למרוח עליהן, וזה הכל. פשוט הפסקתי.
יש לך ציפורניים! זה מטורף!
זה לא סיפור גדול.
בכל תקופת היכרותי אותך, שלוש שנים כעת,
האצבעות שלך היו נראות כמו בשר נא.
בכל אופן, הן היו איומות.
ועכשיו פשוט הפסקת. הבחורה הזאת היא המשיח.
כבר הפסקתי בעבר. - לשעה, בערך.
אני אוהבת את האישה הזו.
גם אני.
כן, אני יכולה להבחין בזה.
ובאמת היית מספר לי, לו ידעת משהו?
הייתי מספר, כן. - בסדר.
בחיי, מתי נעשית כל כך חמוד?
לעזאזל.
כן.
מה זה היה? - אני לא יודעת.
אני לא בטוחה.
תראי, אני מצטער.
לא, אל תצטער. אני מצטערת.
אני זו שעונדת טבעת.
כן, זו... הטבעת של חבר שלי.
נקודה טובה. תודה שהזכרת לי.
אין בעד מה.
לעזאזל עם זה!
לא, תקשיב, זה לא היה בגלל...
אתה יודע, הדאגות שלי, איך שאני מרגישה כלפי פיליפ כרגע.
זה לא זה. - בסדר.
זה פשוט... - קרה.
נכון.
רציתי לעשות זאת כבר זמן רב.
שלוש שנים.
גם אני.
כעת ניקח את זה אל ה... החוף ונקבור את זה.
נכון?
כן, כמובן.
אתה לא רוצה?
לקבור את זה?
כן. או...
לא. אסור לנו לדבר על זה.
אפילו אל תאמרי את...
אלוהים. יש לך את במכונית?
אין לי, לא.
אבל... יש לי מכונית.
האופניים שלי שם.
אז זה... אמור להיות בסדר אם...
נרד אל החוף.
אני מניח שכן.
יופי.
הו, קדימה. עלינו ללכת לקבור את זה.
על החוף.
באיזו שעה הם אמרו?
10:30. - כבר 10:50 עכשיו.
זה לא סיפור גדול. תמיד מחכים במשרד הרופא.
אני יודע. אני פשוט צריך להיות בעבודה עד 12:00.
היום?
כן, אמרתי לך.
לא, לא אמרת. - כן, אמרתי.
אני תמיד עובד בימי רביעי.
באמת? - כן. בכל יום רביעי.
זה בסדר. אני יכול לאחר אם אני חייב.
אתה בטוח? - כן.
כלומר, הם שונאים את זה, אבל אני אמצא איזשהו תירוץ.
או שנוכל ללכת. - לא.
אני רוצה לעשות את זה, באמת.
כלומר, מי לא ירצה לשלם המון כסף כדי לקצץ את אפו?
ובכן, אתה רק מדבר איתם, בכל מקרה. זה הכל.
זה פשוט מוזר לחשוב... - אנשים עושים זאת כל הזמן.
במיוחד פה.
צודקת. לא, את צודקת. את צודקת.
פשוט לא דמיינתי עצמי כאחד מהאנשים הללו. -אני אחת מהאנשים הללו.
מה? את לא. - תעיף מבט.
היכן?
אני לא מבחין בכלום. - בדיוק.
שיפצת את האף? בכנות?
הייתי בת 16. מתנת הוריי ליום ההולדת.
מתחשב. -אני ביקשתי את זה. היה לי וו איום.
"המדרון היהודי", קראנו לזה בלייק-פורסט.
מסלול הסקי היחיד באזור.
אני לא מאמין. אני לא מבחין בזה. - זה כל הרעיון, לא?
אפשרי שאת משקרת לי. - ומה הטעם בזה?
כדי להביא אותי הנה. כדי לחזות בקריעת נתחים מבשרי.
את יכולה להיות סדיסטית, למיטב ידיעתי. - היי, תפסיק עם דברי החנופה.
אלוהים, הם עשו עבודה מדהימה.
רק רגע. שמך תומפסון. זה לא שם יהודי.
מצד אימי, דביל שכמוך.
זה מה שהופך אותי ליהודייה. שם הנעורים שלה הוא טסמן.
אנחנו לא חייבים להישאר פה, אדם.
לא, זה בסדר. זה פשוט עושה אותי עצבני.
ז קוסמטי, לא מתקן.
המון בחורים עושים את זה. זה לא סיפור גדול, אני מבטיחה.
ובכן, אם זה קוסמטי, אולי פשוט אשים עליו מעט פודרה.
אתה יודע, אני חושבת שתיראה נהדר.
יש לך פנים טובות.
יש צורה נחמדה לאפך, למעשה, פשוט יש לו...
מה? - נורת חשמל.
בקצה, כלומר... ובכן, לא בדיוק נורה, אלא יותר...
לא, אני מבין. משהו כמו אפקט רודולף.
ה.ח.ב. - אכן.
שאלך לבדוק את שרותי הגברים?
נראה אותך. - תשתקי.
אני רצינית. -האם זה כמו הסעודה האחרונה שלי, או משהו?
ביקור זוגי לפני שאני נמתח ונחתך לחלקים?
תפסיק להיות כזה מדוכא. זה רק בשר.
כן, אני מבין את כוונתך.
זה רק בשר.
זה לא מדכא כלל. - זה לא.
הורדת בנשיכות עור מסביב לציפורניך הרבה יותר משהרופאים יקצצו מאפך.
זו האמת.
איך קיבלת את הצלקת שעל גבך?
איזו? הצלקת... - כן, הבולטת מביניהן.
'ילד השליך עליי מקל בכיתה א.
תפרים? - כן, 33.
והאם זה איום? האם אתה מושחת בגלל זה?
ובכן... אני לא אוהב ללבוש חולצות משוריינות.
מה רע בצלקות?
שום דבר.
האם ניסית ל... - לא. לא ממש.
כלומר, חתכתי את עצמי מעט, ניסיתי למשוך תשומת לב בנעוריי,
אך לא רציתי לחתוך את הורידים.
אם כך, הזרוע שלי אינה מושכת בעיניך, בגלל אלה, או שלא?
לא, בכלל לא.
אני אוהב את זרוע שלך. היא יפהפייה.
הם כמו טבעות על עץ.
הם מסמלים התנסות, עושים אותנו מיוחדים.
אני יכול לראות. - וזה כל העניין.
הרעיון שאתה עובר ניתוח.
זו התנסות. - אני יודע.
זה פשוט גורם לי... - מה? עצבני?
זה דבר הרבה הרבה יותר טוב" ".שאני עושה, משאי פעם עשיתי
משהו כזה. - זה לקוח מתוך ספר?
כן, דיקנס.
אם כן...
אתה הולך לבדוק?
מה?
מה, את השירותים?
אבל מה אם הם יקראו בשמי? ברצינות.
ומה אם הם יקראו?
אני מריח צרות...
דבר שלא אוכל לעשות אחרי הניתוח.
פשוט תלך. - בסדר.
אז אני יכול להראות לך משהו. - מה?
מה? הו, כלום.
רק משהו קטן שעשיתי... בשבילך.
חכה, לא. תראה לי עכשיו.
זה טאבו דתי.
נחמד, הא? - ".תבלעי"
תן לי לנחש. לא יכולת להרשות "את המילה "אותי.
לא, טיפשונת.
אלה ראשי התיבות של השם שלך.
את אוהבת את זה?
כן.
אני אוהבת את זה.
אני רציני. זה נראה טוב.
פשוט תשתוק. אל תגיע הנה מאוחר ותלעג לי.
לא, אתה נראה מכובד. - פיל.
אני נראה כמו שחקן הוקי.
כן, אבל שחקן מכובד.
מה עשית, בכל אופן?
נפלתי.
בחייך.
מה? ברצינות, נפלתי.
אתה נשמע כמו אישה מוכה.
".נפלתי" - זה לא מצחיק.
כן, זה מצחיק. זה מאד מצחיק.
כלומר, זה לא כל כך מצחיק שנשים מוכות,
אך העובדה שאתה נראה כמו אחת כזו... זה הורס אותי.
ובכן, זה מה שקרה. מעדתי, נפלתי. לא סיפור גדול.
באמת נפלת? - כן.
מעדתי כשעליתי ב... אתה יודע?
לא. במה?
ב... דבר. פגעתי בקצה של...
אתה יודע. - לא. זה "הקצה של ה..." שמבלבל אותי.
הקצה של הידית. ידית הדלת שלי.
באמת מעדת? בכנות? - כן. אלוהים.
הא.
בסדר.
"למה אתה אומר את זה - "הא?
מה, אתה לא מאמין לי? - לא, אני פשוט...
ראיתי את חברה שלך באותו היום.
אולי ביום חמישי.
לא היית בכיתה. שאלתי אותה אם אתה בסדר, זה הכל.
כן? נו?
והיא אמרה שכן, אבל שאתה מתאושש מניתוח או משהו.
מה? - זה מה שאני אמרתי.
ואז היא אמרה שזה לא היה ממש ניתוח,
אלא רק משהו שעברת. "הליך".
וזהו זה. לכן, אני פשוט חשבתי, - לא.
אני לא יודע, שיהיה.
פצעתי אותו, באמת. נתקלתי... קיבלתי מכה חזקה למדי בבית.
אז הלכתי לבדיקה אצל רופא, אך הוא לא ניתח.
אז איפה פגשת אותה? - לא יודע.
סטארבקס או איפשהו... אולי בקניון.
היא לא שותה קפה.
אם כך, זה היה במרכז העיר.
עיר התקליטים", אני חושב".
מה, אתה חושש שאגנוב אותה? - לא.
אלוהים, אל תהיה כל כך... - תאמין לי.
בכל אופן, האף יחלים.
ובכן, טוב לשמוע.
כן.
ועוד משהו...
היית מספר לי לו היה משהו ממש לא בסדר.
כמובן.
היי, מה קורה?
כלומר, אנחנו חברים, נכון?
היית בא אליי. - בקשר למה?
פיל... ג'ני סיפרה לי.
מה ג'ני סיפרה לך?
היא נישקה אותך.
היא הרגישה רע, אני מניח.
יכולתי להבחין במשך שבוע, שמשהו קורה.
ואז, לבסוף, היא סיפרה לי על זה. - זה נכון.
כלומר, היא נישקה אותי, אבל זה היה כלום.
לא. אני לא מתכוון לכלום, לא.
לא הייתה לזה משמעות. לא הייתה לזה שום חשיבות מבחינתו.
עבורנו"? אז אתה יכול לדבר בשמה"? - זה פשוט קרה.
עבורי. לא הייתה משמעות עבורי. זה פשוט היה...
וזה כל מה שהיא אמרה?
אל תגיד לי שיש יותר מזה. - לא. אלוהים, לא, בכלל לא. לא.
זה בסדר.
התנהגתי באופן מוזר לאחרונה.
כל הרעיון הזה של חתונה, זה פשוט מפחיד, לכן...
זו אשמתי, אני מניח.
מצטער.
זה עדיף מאשר שאני אצטרך לנשק אותך.
נקודה טובה. - בלי לשון, נכון?
הו, אלוהים! - אני רק שואל.
לא. בבקשה.
ובכן, יש לי שיעור ב- 15:10.
היה שלום, רומאו.
היכן המעיל שלך?
מה?
טוב, זה... יותר מדי.
מעיל הקורדרוי?
זה שנראית בו כמו חוטב עצים?
לא יודע.
והמעיל "האלגנטי" הזה,
מאיפה השגת אותו? - מהקניון. קניתי אותו.
מה הסיפור? - זה כמו מעיל גשם של ימאים.
היא אוהבת אותו. זה ניתן להיפוך.
ובכן, האין זה מדליק?
מה שאני רוצה לדעת הוא, האם אתה אוהב אותו?
הוא בסדר. - הרשה לי לשאול אותך משהו.
היא נתנה לך לשמור את המעיל הקודם, או שהיא הכריחה אותך לזרוק אותו?
למי איכפת? אלוהים...
זרקתי אותו, טוב? רצון טוב, למעשה.
"רצון טוב, למעשה". - זה לא סיפור גדול.
חבוב, רק אל תגיד "לא סיפור גדול".
התחננתי בפניך לזרוק את המעיל ה"כפרי" הזה בשנה הראשונה ללימודים.
כלומר, הרסת לשנינו המון פגישות עם המעיל הזה, טוב?
הוא היה אצלך מלידה. טוב? אז תעשה לי טובה קטנה.
בוא לא נעמיד פנים, שהמעיל, והמשקל...
והתספורת האופנתית הם לא סיפור גדול. לא!
כי כשזה מגיע לשגרה, אתה היית הדוגמה המושלמת.
זה מעיל מזוין, פיל!
פשוט תרד ממני. לך לכיתה.
בסדר גמור. - בסדר גמור.
אני רק מקווה, שבפעם הבאה שניפגש, אני אזהה אותך.
כן? ובכן, אם לא, אתה ואבלין יכולים להיפגש ב"עיר התקליטים" ולשוחח.
היי! לא הייתי נכנס לענייני המוסר במהלך השיחה המסוימת הזו.
בסדר, רומאו?
אולי יש לי פה גדול, אבל אני לפחות שומר אותו לעצמי.
הו, הגיע הזמן ללכת?
בסדר. היה שלום, חבריקו.
התיק המחורבן שלי אצלך!
חבוב! ברצינות, יש לי שיעור!
אז הכל בסדר? - כן. את יודעת, בסדר.
את?
טוב מאד, למען האמת. רק לומדת, עובדת על האמנות שלי.
נכון. יש לך את הדבר הגדול הזה שאת עושה.
פרויקט תזה לתואר שלי.
וזה מתקדם טוב? - כן.
מה זה היה שוב? - מעולם לא אמרתי.
ובכן, זו הסיבה.
נכון. זה קטע עם... פסל.
נחמד.
אני חושבת שמה שעשית עם אדם הוא נפלא.
מה עשיתי? - ובכן, את יודעת, הוא השתנה.
בדיוק, הוא השתנה. - כמובן, לא התכוונתי שאת היא...
אני יודעת. אני פשוט אומרת שהוא עשה את העבודה. -נכון.
ובכן, זה מה שהם תמיד אומרים, נכון?
מה?
"מי אלה, "הם? - את יודעת, כמו במגזינים,
כשיש להם מבחנים, השואלים אותך מה היית רוצה לשנות בבחור שלך.
עכשיו את מתחילה להיות מדעית.
אבל זה נכון, לא? כלומר, כל הגברים שאי פעם יצאתי איתם,
אם יכולת לשנות בהם רק משהו אחד...
אפילו לשכנע אותם להפסיק להרכיב משקפי שמש על הראש כל הזמן,
אז הם יהיו מושלמים.
זה עניין כזה, לא? - משהו כזה.
או שזה אפשרי, שפשוט איכפת לי ממנו.
"ובכן, לפיל יש בערך 6 "משהו אחד, אך זה אותו רעיון.
נכון. ומה שלום פיל?
ובכן, הוא פיל... במרחק 6 דברים מלהיות מדהים.
היי.
היי, אבלין. - אדם. הי.
ג'ני. לא ידעתי שאת...
אני הזמנתי אותה.
אני אוהבת את המעיל החדש שלך.
פיל סיפר לי עליו. - כן, הוא...
חדש.
והאף שלך... אלוהים, אתה בסדר?
כמובן. זה היה שום דבר.
למעוד זה לא שום דבר.
אבל הוא נראה טוב.
בכל אופן... - בכל אופן, אל תהיה מובך.
יש לנו מיץ בשבילך.
את לא שותה קפה. - זה לא, זה נטול קפאין.
זה עדיין קפה. - נקודה טובה.
אז אני שותה קפה, ואני לא אוהבת את הקפאין.
ג'ני בדיוק אמרה שהיא חושבת שאתה נהדר.
כלומר, עושה דברים נהדרים עם עצמך.
כן?
תודה, ג'ני. - היא חושבת שאתה מושלם למדי.
נכון, ג'ני? - לא אמרתי את זה.
לא, זה נכון. אני מגזימה. היא אמרה, ואני ניסחתי מחדש.
"הוא השתנה", אך היא רמזה לשינוי לטובה.
ובכן, אני מסכים. השתניתי לטובה.
ושוב, תודה לך. - אין בעד מה.
גם אני חושבת שהשתנית, אדם. מאד.
כן? באיזה אופן?
ובכן, נעשית חמוד יותר...
וחזק יותר, ויותר בטוח בעצמך, ו...
ערמומי יותר.
ערמומי יותר, הא? - ככל הנראה.
כנראה שזה קשור לנפילה.
סליחה, אני מפספסת פה משהו?
אני לא בטוח. אבלין, מה קורה?
כלום. שום דבר.
ובכן, לפעמים קשה לקרוא אותי, כלומר, לדעת מתי אני מתבדחת.
ממש קשה. - נכון, אבל אני באמת... מתבדחת.
כלומר, אדם מעד בצורה חמורה וריסק את אפו, אך הוא בסדר עכשיו.
רואה? הוא החלים היטב, את לא חושבת?
כן. - רוצות סלט או משהו?
אני רעב. אני לא רעבה. ג'ני?
אני בסדר. - רעבה?
האף שלך נראה... כמה משקל איבדת?
לא הרבה, למען האמת.
תשעה ק"ג וחצי. הצצתי. זה בסדר?
"הצצתי"? - ביומן שלו. תיעוד של ההתקדמות שלו.
באמת? זה כל כך מגניב.
סיפור למגזין תוך כדי עשייתו, הא? - כן.
טוב, אני כאילו ממש אבוד פה.
גם את מוזכרת שם, ג'ני.
היכן? - ביומן של אדם.
כלומר, זה רישום מרומז, אבל אני חושבת שזו את.
אבלין. - הצצתי פעמיים.
"את ליד מישהי הידועה כ"מלצרית חמודה. - מדוע זה?
כלומר, אדם? - את לא.
משהו על פגישה ועל נסיעה במכונית החמודה שלך. -מה את אומרת?
כבר נעשה מחר. אני צריכה ללכת. - אל תלכי. למה את עושה את זה?
אני רק רוצה לדבר על הנשיקה.
למה אי אפשר לעשות את זה? - זה לא הולם, טוב?
סיפרת לה? - לא, לא, לא. הוא לא סיפר.
פיליפ סיפר לי. נפגשנו, והוא סיפר לי הכל.
"את השאר מצאתי ביומן של "המאהב. - היא ממציאה את זה.
רגע. פיליפ סיפר לך על השיחה שלנו? מתי?
מה הוא עוד סיפר לך? - המון דברים.
הוא מדבר המון כאשר... מוליכים אותו.
אני לא מאמינה - אבלין, נניח לזה, טוב?
אם את כועסת עליי, טוב, אך זה לא... - אנחנו רק מדברות.
בסדר גמור. את רוצה... קדימה.
כלומר, ברור שאדם רשם משהו ביומן. - לא רשמתי!
מה את רוצה לשמוע? התנשקנו.
לא. לא, לא. ידעתי את זה.
אני מצטערת. בלבלתי אותך.
התכוונתי לנשיקה שלי... עם פיליפ.
מה? - אלה שטויות.
לא. זה להשתוות.
אלא אם יש משהו נוסף שתרצו "לחלוק - כלומר, "הנסיעה במכונית.
לא פגשת את פיל. - תשאלי אותו.
הוא היה מספר לי. - כנראה שלא.
אני הולכת.
אני הולכת עכשיו, טוב?
נתראה.
אתם עדיין באים לתצוגה שלי, נכון?
ובכן... אמרתם שתגיעו.
טוב.
זה היה איום. - הו, אני לא יודעת.
יכולתי לספר לה על המציצה שנתתי לו.
אני צוחקת.
לא הייתה לך זכות לגרום לה להרגיש כך. - יש לה חבר, שהוא חרא.
עכשיו היא יודעת. - זה עדיין לא היה הוגן לנהוג בה כך.
ובי. - כן, בוא נדבר עליך.
היא התקשרה אליי, טוב? היא רצתה להיפגש, ו...
את יודעת, לדבר על פיל, ואז...
ואז התמזמזתם. הדבר הטבעי ביותר בעולם.
זו הייתה טעות, טוב? אני יודע את זה.
אני רק רוצה לדעת את האמת. סיפרתי לך מה עשיתי.
אתה חושב שרציתי לנשק אותו? עשיתי את זה רק בגלל האפקט.
אני שואלת אותך, אדם. מה עוד קרה?
יש לי זכות לדעת.
כלום.
אתה דבק בגרסא הזו?
ושמחתי לשמוע על המסע שלך.
נתראה בסתיו (גם נפילה) הבא. - מה הייתי אמור לספר לו?
את האמת!
בחייך.
תראי, אני סופג חרא בגלל המעיל החדש שלי.
זה כל מה שאנשים אומרים לי. "?מה יש לך? מה קורה"
אני לא יכול להפיץ את זה. את מה שעשיתי. -את מה? נפלת.
מה אנחנו עושים פה?
נמאס לך ממני? זה העניין?
אלוהים, לא!
אני לא מבינה.
אני לא רוצה להישמע מיושנת, אבל...
את קרוב מאד מלבגוד בי עם מישהי אחרת. -לעולם לא אעשה את זה.
אם זו לא הייתה היא, זו הייתה...
למשל, המלצרית החמודה ההיא מאותו ערב,
אתה חושב שלא קלטתי, נכון?
את הפלרטוט ואת שלושת הדולרים הנוספים בתשר.
זה היה שום דבר.
זה אף לא משהו... עד שזה משהו.
בחיי! תיכף תגידי לי שהמטפחת עם התותים עליה חסרה.
אני לא מבינה את ההערה הזו.
אבלין, בבקשה.
אבלין.
אעשה כל מה שתרצי.
אני יודע שמה שעשיתי היה טעות. אני יודע. פישלתי.
אז רק תאמרי לי מה לעשות, ואעשה אותו.
אני פשוט... אני לא... אני לא רוצה לאבד אותך.
אתה בטוח? - אני נורא בטוח.
אני אוהב אותך.
כל מה שאומר?
כל דבר.
תוותר עליהם... כחברים שלך, על שניהם.
מה? - ללא הסברים.
אל תתראה איתם, או תדבר איתם שוב, ולא אף פעם.
זה מה שאני רוצה.
זה יוכיח לי מה אתה מרגיש.
ואם לא אעשה זאת? - ובכן, זה ייגמר.
תשובתך הסופית?
אני בוחר בך.
אתה בוחר היטב...
חגב.
אדם.
אהוי. - פיל.
מה קורה? - אז...
מה, אתה לא מחזיר לי טלפונים עכשיו?
מה? לא, אני... - זה בסדר, אני מבין.
כל... העניין הזה.
פשוט הייתי עסוק בעבודה וכל זה.
כן, שיהיה.
ובכן, כדאי שאתפוס מקום. - רק רגע, היי.
לאן אתה ממהר?
מה? לא, אני...
לא. פשוט רציתי מקום טוב, ו...
אז איפה ג'ני? - מצחיק.
מה? - בנאדם, בחייך.
נפרדנו, הפסקנו את זה. ידעת את זה.
לא, אני... מתי?
לפני שבועיים, בערך, מיד אחרי... - אתה וג'ני...
אתה יודע. - אני לא מאמין.
תאמין. היא באה אליי יום אחד, אחרי שפגשה אתכם, אני מניח.
זה היה הסוף. הטבעת ירדה,
היא לקחה את התקליטורים שלה, ונעלמה.
אני מצטער. - כלומר, חיפשתי הזדמנות להימלט.
אתה יודע. אך ברגע שמתחילים לעשות תוכניות, אתה יודע...
כמו לבחור מפיות וכאלה...
זה כמעט קל יותר לעשות את זה.
אני לא יודע מה להגיד. - אל תדאג בקשר לזה.
לא פגשת אותה לאחרונה, נכון?
לא. - טוב.
ובכן, זה יהיה מהנה, הא?
ג'ני. - אדם.
היי. - הי, פיל.
אני מצטער... על שניכם.
בחיי, אתה לא יכול לשמור כלום לעצמך, נכון?
ובכן, מפעם לפעם, אני מניחה. נכון? - מה?
אתה אף פעם לא משתנה. זה מה.
ועוד משהו, פיל? - כן?
אתה לא זקוק למשקפי שמש במקומות סגורים.
מה היא... - זה עדיין לא רשמי לגמרי.
לעזאזל. מה לעשות?
כדאי שגם אנחנו נמצא מקום. - נתפוס שני מקומות קרוב ליציאה.
אולי לא כדאי...
אתה יודע, ג'ני ו...
שיהיה. שמור על עצמך, בנאדם
אפשר...
אחה"צ טובים.
תודה שהגעתם היום.
זה אמצע שבוע החופשה, ואני בטוחה שזו אינה הדרך...
בה כולכם, הלומדים למבחני הסמסטר...
יבחרו לבלות את זמנם הרחק מן הקמפוס... בקמפוס.
החלק הוויזואלי הנלווה של פרויקט התיזה הסופי...
זמין כעת בגלריית התערוכה בהמשך,
לכן, אם אינכם נשארים היום...
לפונץ' ועוגיות...
בבקשה, קפצו לשם והביטו לנוחיותכם.
טוב, זה החלק המשעמם.
כמעט שכחתי.
וזה ממש אישי. אולי לא כדאי לי לעשות זאת.
אך זה ממש התעלול שלי עבור הזמן שביליתי במרסי,
אז, בבקשה, תוותרו לי.
נתנו לי טבעת אירוסין... לפני יומיים,
ולא ממש החזרתי לאותו אדם תשובה.
אז רציתי לעשות זאת היום. אז ככה.
זה אבן מהממת...
ומחווה מדהימה מצידך.
מהמון סיבות.
עד הרגע בו אסיים פה,
אני מבטיחה שאתן לך תשובה.
היועץ האקדמי שלי נתן לי את העצה הזו לפני 5 חודשים.
תשאפי ליצור אמנות", ".אך תשני את העולם
וכך, בהיותי תלמידה טובה,
זה מה שתכננתי לעשות.
עם העצה הזו, אני מציגה בפניכם את עבודתי האחרונה.
זה פסל אדם...
שעליו עבדתי ב - 18 השבועות האחרונים...
ובו אני ממש גאה.
היצירה עצמה חסרת שם,
מאחר ואני חושבת... אני מקווה...
שהיא תהיה בעלת משמעות שונה לכל אחד מכם...
ובכנות, לכל מי שרואה אותה.
אפשר לקבל אור?
MTV - עשיתי את הקטע מה בשיוך לפנים.
זו תמונת "לפני", שצולמה ע"י חבר לכיתה...
ליד "פיצה-האט" בקצה הכביש המהיר.
זה היה המפגש הרשמי הראשון שלנו...
לאחר מכן, הוא הזמין אותי לצאת במקום עבודתו,
מעשה אסור, או שכך נאמר לי.
ופה היה המקום בו פיתיתי אותו לאכול את הארוחה הצמחונית הראשונה.
ובכן, בתור צמחונית...
ככל שקלזונה תרד ופטריות יכול להיות.
הוא גם אכל סלט.
בכל אופן, הוא אמר לי שעבורו, זה היה עניין גדול...
וזה מסמן את תחילתו של השינוי השיטתי שלי.
או, פיסול, אם תרצו.
של שני החומרים הגמישים שעמדו לבחירתי.
בשר האדם...
ורצון האדם.
אך זה, לצערי, לא נעשה מתוך אהבה, או אכפתיות...
או דאגה.
זה היה מניע טהור של,
'X' האם אוכל ליצור" שינויים ביצור זה...
ע"י שימוש במניפולציה בלבד, "?כסכין העיצוב שלי
ווידאתי שום דבר לא נעשה מתוך כפייה...
במהלך הפגישות שלנו, או הישיבה בצוותא...
לא אוכל לומר שאלה היו יציאות, לא מצידי,
למרות שאשליית היציאות הייתה חיונית...
ושרצונו החופשי היה המכריע בכל החלטה.
הצעתי הצעות,
יצרתי אשליה של התעניינות ו...
תשוקה,
אך לעולם לא אמרתי, "אתה חייב לעשות את זה".
אפילו לא פעם אחת.
יש שאלות עד כה?
גיליתי שבאמצעות הפיתוי המתאים, כן, פיתוי,
לעתים בעל אופי מיני, ולעתים במקומות ציבוריים מאד, אני מודה...
יכולתי להשחיז את הפנים של הפסל שלי...
כמו את המשטח החיצוני.
כעת, מצאתי את עצמי...
פתאום יוצרת אי בהירות מוסרית חזקה...
במקום בו יכולתי לזהות עקבות חלשים מאד לפני כן,
לעתים, ביחס ישר לכמות השינויים החיצוניים.
כלומר, ככל שהנושא שלי נעשה נאה יותר...
וחטוב ובטוח יותר,
מעשיו נעשו יותר ויותר...
מפוקפקים.
בניגוד לחוות דעת רפואית,
הוא עשה שינויים בפנים...
והתעקש בפני הסביבה, שהוא... - מה?
פשוט מעד.
הוא גם החל להוליך שולל את חבריו, ואותי.
תוך כדי התרת רסן הולכת וגדלה במהלך תקופה זו...
עם התעניינות גוברת בנשים אחרות.
למען האמת, היו לו יחסים עם ארוסתו של חברו הטוב ביותר...
והוא ממשיך למנוע מאיתנו פרטים על המפגש...
עד רגע זה.
יותר מזה,
הוא הסכים לוותר על חברים אלה שהוא נתבקש לכך...
הסכים להתרחק, ללא שום מגע עתידי...
לאחר המפגש המדובר...
מוביל אותי להנחה של מעשי חטא נוספים...
עם האישה הצעירה.
זה דפוק!
אני קוראת למעשה זה מפוקפק מבחינה מוסרית...
כי זה נראה מונע, לפחות לפי דעתי,
מתוך חרטה בדיוק כמו מתוך רגשות כנים כלפיי.
ואז הוא, כפי שאני רואה זאת, באופן מוחלט...
ולחלוטין, עוצב מחדש כאדם.
ועדיין, פתחו כל מגזין אופנה,
צפו בכל תוכנית טלוויזיה,
והעולם יאמר לכם שהוא נעשה...
יותר מעניין, יותר נחשק, יותר נורמאלי.
במילה אחת,
משופר.
הוא דוגמה חיה ונושמת...
לכפייתיות שלנו למראה החיצוני של דברים,
לצורה שלהם.
לא רע, הא?
זה היה באופן מוחלט... מדהים ו...
היפוך מאורעות לא צפוי, אך...
בהחלט לא מקובל עליי.
תוכלו לבחון את האבן והשיבוץ יותר...
כשהיא תוצג בתערוכה.
באשר לי, אין לי חרטות,
שום רגשות צער בגלל מעשיי,
הרגשות הבדויים... שום דבר מזה.
תמיד עמדתי לימינה של היהירות הפשוטה והיחידה...
שאני אמנית, רק זה.
קיימת... רק האמנות.
כעת, אולי יש לכם דעה שונה,
רגשות אחרים.
אני מברכת על כך.
שוני הוא דבר טוב,
נהדר, אפילו חיוני.
רק האדישות מפוקפקת.
רק לאדישות אני אומרת...
לכי להזדיין.
ברוח הזו, אני מציע לכם את הפסל ללא השם שלי...
ועזרים נלווים היום.
תודה.
לדוגלים במוסר אין מקום" "בגלריה לאמנות
לא קהל גדול של אמנות מודרנית, אני מניח, הא?
".לא אוהבת"
היי.
שמחה שקפצת.
אני לא ממש יכול להראות את פניי ברחובות,
לכן זה נראה הגיוני. - תראה, אדם, אני יודעת ש...
בבקשה... "פשוט תתייחסי אליי כאל "זה...
"או, "חסר שם.
זה יעזור לי לשמור על נקודת-מבט פה.
אני יודעת שזה המון לעיכול אבל אני...
כן.
אני, כמו גרגור סמסה, מתעורר מתוך סיוט, לכן...
אני יודעת שעבודתי התבססה על לא לספר לך מה קורה.
מצטערת. - את מצטערת.
זה נפלא. הנחתי שאצטרך לעבוד כדי להוציא את זה ממך.
אני לא מצטערת, לא על מה שעשיתי.
אני פשוט מרגישה רע שאתה כל כך מצוברח.
לכי להזדיין!
זיינת אותי, המון.
רוצה לצפות בזה? רק תפוס לך כיסא.
לעזאזל, את ממש מסובבת.
אני רציני. -תקשיב למלים שלך, אדם. אף פעם לא דיברת בצורה הזו.
גם את זה תזקפי לזכותך, הא? - לא.
אתה רכשת את זה בעצמך. לבחורים נחמדים תמיד יש פה מסריח.
חושבים שזה עושה אותם חמודים יותר. - הו, כן?
אם כך, אמרי לי כמה זה חמוד:
לכי להזדיין!
זונה חסרת לב.
אז אמור לי, אם כן. קדימה.
אתה מרגיש בצורה הזו כלפיי. אתה יכול לומר לי איפה טעיתי.
אם טעיתי.
את לא רואה את זה כטעות?
ממש אין לך פה מושג.
אם לא היית פה היום,
לא היית שומע את כל זה, לא היית עדיין שמח...
מחכה לי בבית, מקווה שזה עבר טוב, רוצה לתנות אהבים?
זו אינה הנקודה. - כן, זו הנקודה. זו בדיוק הנקודה.
כל מה שעשינו היה אמיתי עבורך. לכן, הוא היה אמיתי.
זה לא היה בשבילי. לכן, זה לא היה.
כל זה סובייקטיבי, אדם... הכל.
אני אומר לך משהו אמיתי. אני צריך לתבוע אותך.
תוכל לנסות.
לקחתי את הסיכון הזה. - כן.
בדיוק, לקחת.
מה זה עושה פה?
זה עלה רק 4 דולר.
למה שתקני את זה?
רק כדי שיהיה לי...
את כל כולך.
בסדר גמור.
מה יכול להיות? זה לא יהיה יותר גרוע.
אם את גומרת מלהראות לאנשים את הגרביים המלוכלכות שלי...
ואת המצעים הנתעבים שלי, בבקשה.
אני לא "גומרת" מזה.
זו העבודה שלי, אדם.
אחזיר לך מה שתרצה ברגע שאקבל את הציון.
אני אשמח לקבל את הטבעת.
היא הייתה שייכת לסבתא שלי.
אני אשמור עליה.
יופי.
כועס עליי? - אני?
לא. עשינו חיים, לא?
כן. - אבל, היי, זה סובייקטיבי.
בדיוק. - אך תעשי לי טובה?
אל תשלי את עצמך ותחשבי שזו אמנות. טוב?
זו בדיחה חולנית ומזורגגת, אבל זו לא אמנות.
זה מה שאתה חושב? - פחות או יותר, כן.
ואם אני טועה בקשר לזה...
כלומר, אני ממש פספסתי את הנקודה פה,
ואיכשהו להקיא החוצה...
את כל התסביכים המחורבנים שלך על חיקם של אנשים, זה באמת אמנות,
אז את לפחות צריכה להבין שיש מחיר לכל זה.
וואוו. טוב, אם כן...
אתה אומר... שעליי להיות אדם טוב יותר?
כלומר, זה העניין?
בקיצור, כן.
טוב יותר... כמוך?
לא.
פשוט טוב יותר.
אבל תאמרי לי...
רק דבר אחד.
כן?
האם משהו מזה היה אמיתי?
הניתוח באף...
או לייק-פורסט?
שם נעוריה של אימך?
משהו אחד שאי פעם אמרת לי?
לא.
והצלקות הן...
זה היה פרויקט אחר.
הבנתי.
מצטערת
כדאי שאני...
אלך.
אתה בא?
לא, עדיין לא. אל תדאגי. אני לא מתכוון להרוס לך כלום.
בלי מיכלי צבע.
הפעם ההיא...
במיטה שלי לילה אחד, כשרכנת לעברי...
ולחשת באוזני... זוכר?
ולחשתי לך בחזרה. אמרתי שאני... - אני זוכר.
התכוונתי לזה.
באמת.
כן? - כן.
°•°• תורגם ע"י קובי פרץ •°•°
תרגום זה הגיע מהאתר מס' 1 לסרטים ותרגומים: [Www.LioNetwork.Net]
"לא אוהבת"